Sommaren är ofta en ansträngd tid för vården och i år är inget undantag.
– Man är kort om personal och det är mycket patienter. Man har en fastställd minimibemanning och den ligger man ofta under, säger Emma Jonsson, ordförande i Vårdförbundet avdelning Stockholm.
Underbemanningen handlar inte endast om att man inte har tillräckligt med personal, utan även att det saknas personer på plats med rätt kompetens, säger hon. Det kan handla om att man byter ut en sjuksköterska mot en undersköterska.
– Man byter ut kompetensen och tänker att det får vara tillräckligt bra – det är det inte. Det är väldigt allvarligt faktiskt.
Måste täcka upp
Även Ola Palo, huvudskyddsombud på Sahlgrenska universitetssjukhus i Göteborg, vittnar om en krävande sommar.
– Det är en ganska snäv arbetsmiljö för våra anställda och de behöver täcka upp väldigt mycket för de som är på semester, säger han.
Den övertidsblockad som infördes i våras är nu ett minne blott. Man bygger verksamheten väldigt mycket på övertid hos personalen.
– Det är inte vad Vårdförbundet förespråkar. Vi tycker att det ska finnas en verksamhet som funkar när vi är på semester så vi slipper känna oss skyldiga.
Återvänder till natten
Samma bild delar Kenneth Byström, ordförande i Vårdförbundet avdelning Västernorrland. Han beskriver att arbetspass ofta förlängs. Efter att man jobbat på dagen får man stanna kvar på kvällen, eller så får man gå hem för att sedan komma tillbaka och jobba natt.
I regionen larmades det under våren att man stod inför en tuff sommar bemanningsmässigt.
– Vår oro var att den skulle bli väldigt ansträngd och det har den ju varit än så länge. Du orkar ofta inte med något privatliv när du kommer hem, du går och lägger dig för att kunna gå till jobbet igen.
Ann-Marie Karmborg är skyddsombud på Skånes universitetssjukhus och arbetar som specialistsjuksköterska på psykiatrin. Enligt henne är krisläget det nya normala.
– Man kan jobba 19 timmar i sträck om någon sjukanmäler sig. Sjuksköterskegruppen är hårt pressad. Jag ser en hög risk för utmattning med all den här övertiden och all vår flexibilitet, säger hon.
Hon menar att stoppet av hyrsjuksköterskor i januari slog hårt mot en redan skör organisation.
– Jag skulle vilja se en typ av haveriutredning kring vem som äger ansvaret för den här kollapsen.
![Ola Palo är fackligt ombud för vårdförbundet på Sahlgrenska Universitetssjukhuset i Göteborg. Arkivbild.](/images/article/ce464fb7-c7af-5d27-85f6-196ea0634b56/images/1Ix9TZ5khzBGG9hqrIazD9v6nPE0-WIDE.jpg?width=3840&quality=75)
![Kenneth Byström, ordförande Vårdförbundet avdelning Västernorrland. Pressbild.](/images/article/ce464fb7-c7af-5d27-85f6-196ea0634b56/images/2yfkoR-uLcy_WYRdhNRFVb6-khNg-WIDE.jpg?width=3840&quality=75)
![Ann-Marie Karmborg, jobbar på Psykiatrisk Akutmottagning i Lund och är förtroendevald inom Vårdförbundet.](/images/article/ce464fb7-c7af-5d27-85f6-196ea0634b56/images/3E18BNYNSPdzgFycWm7KyF1wOH4A-TALL.jpg?width=3840&quality=75)
Fakta: Vårdkonflikten under våren
Vårdförbundet varslade om övertids- och mertidsblockad som trädde i kraft den 25 april för omkring 63 000 medlemmar i landets regioner. Blockaden utvidgades den 20 maj till att även gälla flera större kommuner och ytterligare 5 000 medlemmar.
21 maj utökade Vårdförbundet sitt konfliktvarsel till att gälla strejk i fem regioner: Stockholm, Västra Götaland, Skåne, Östergötland och Västerbotten. Strejken trädde i kraft den 4 juni för runt 2 000 personer.
Strejken utökades den 11 juni till att bland annat även gälla Värmland och omfattade ytterligare drygt 1 300 barnmorskor, biomedicinska analytiker, röntgensjuksköterskor och sjuksköterskor.
Den 28 juni var vårdkonflikten över då båda parterna accepterade medlarnas bud, som bland annat innehöll viss arbetstidsförkortning.